Goddag. Goddag.
- Hvad er formålet med Deres besøg? - At besøge min søster.
Hun er gift med en franskmand. Og hun er digter.
Du vil gerne have de bær, ikke?
Artiskok. Og asparges.
I det 17. århundrede spiste fine damer ikke hvide asparges.
Man mente, at det gjorde en steril. Anne af Cleves rørte dem aldrig.
Ser man det. Men både min mand og jeg elsker dem.
- Og jeg er gravid. - De er i hvert fald vanddrivende.
- Far! Han er hjemme! - Hvor skal du hen? Hvad sker der?
- Jeg er ked af det. - Hvor skal du hen?
- Jeg ringer til dig, Roxeanne. - Sig dog noget.
Nej, Roxeanne. Lad nu bare være.
Hvorfor gør du det her? Charles-Henri!
Sig dog, hvor du skal hen? Kommer du tilbage?
Er du ledig? Davs, Isabel.
- Jeg har lidt travlt, du. - Javel.
Vi ses.
- Søger De nogen? - Roxy de Persand. Min søster.
- Du lyder som hende. Her, lad mig. - Mange tak.
Jeg ringer.
Madame de Persand?
- Det er deroppe til højre. - Hvor skulle Charles-Henri hen?
Han skulle ud at se på et billede.
- Hvad synes du? - Bjælkerne i loftet er herlige.
- De ligner dem fra Santa Barbara. - Nej, de var kun til pynt.
- Hun tager sig meget bedre ud her. - Far har malet det der.
Og det der.
Og også det der. Og det med de to hunde.
- Skal han ud at sælge eller male? - Jeg ved det ikke.
Nu kommer det sværeste.
Så er vi her. Det har været pigeværelset, -
- men det er guld værd i dag. Og det er alle tiders atelier.
- Se udsigten. - Der er en gave til dig i tasken.
Den her?
- Her er ikke for indelukket, vel? - Nej.
- Den er smuk. - Kan du lide den?
Nu skal jeg.
Tak.
Jeg tror, at Charles-Henri har forladt mig.
Hvabehar?
- Har han en affære eller hvad? - Jeg aner det ikke.
Jeg aner ikke, hvor han er. Hvad skal jeg sige til hans familie?
- At han er taget på landet. - Men de er jo på landet.
Fortæller jeg mine franske venner, han er gået, siger de "selvfølgelig".
De siger altid "selvfølgelig". Som om alt er normalt.
Jeg siger aldrig "selvfølgelig".
- Der er min svoger Antoine. - Han ser sød ud.
Han er gift. Hvad det så end betyder i dag.
- Vi så en brændende bil. - Uh, hvor farligt.
- Smukke Isabel. Velkommen. - Tak.
- Hvor er Charles-Henri? - Han skulle ud på landet og male.
Selvfølgelig. Kom.
Isabel, du sidder her ved siden af min bror Edgar.
Vi kalder ham "Palou". Han tager sig af dig.
Min søn Antoine på den anden side. Charlotte, her.
Og min kære Roxeanne ved siden af mig.
Hvor er det dejligt at have to kønne amerikanske piger med.
- Er du digter ligesom Roxeanne? - Nej. Roxy er den kloge af os.
- Jeg er den fattige halvsøster. - Ligesom Askepot.
- Hvor på landet? - Han skulle tale med en kunstkøber.
Selvfølgelig.
- Lam fra Mont St. Michel. - Jeg har set Mont St. Michel.
Hvad synes du om ham senatoren med sex-dagbogen?
Hvabehar?
Du har måske ikke fulgt sagen?
Vi kender alt til hans sekretærer, som så villigt betjente ham.
Han kalder dem diskret for S-1.
- S for sex. - S-2, S-3.
- S-4, S-5, S-6... - Så er det nok Gennie.
Da han spurgte S-1 eller S-4 om, -
- hvad der tiltrak hende ved ham, svarede hun håret.
Han føntørrer det uden gele, så det altid får den rette...
Fylde.
Hvorfor taler man altid om hor og utugt, som om det var en spøg?
- Jeg synes ikke, at det er sjovt. - Heller ikke jeg.
Der er meget her i livet, der kan betragtes som tragedier.
Gamle senatorer vil have unge piger.
Jeg kan altid passe Gennie, når du har brug for det.
- Kan du gøre mig en tjeneste? - Hvor er du?
- Kom hen til Flore med mine linser. - Hvorfor kommer du ikke her?
Hvad skal jeg sige til Gennie?
Sig, at jeg tænker på hende hele tiden.
Og mig? Tænker du også på mig?
Jeg tænker da på os alle sammen.
Men...
- Elsker du mig stadig? - Så du kommer ikke med dem?
Du må ikke lægge på nu.
J'arrive!
- Jeg skal ud og møde Charles-Henri. - Jeg går med.
- Det behøver du ikke. - Jeg vil gerne.
Tænk, at jeg gik med til det. Jeg lader ham jo vade på mig.
Hørte du det? Nej.
- Hvad sagde han? - Glem det.
- Byder du os på en drink? - Lad mig få det der med lakridssmag.
Nå, der er du Roxy. Jeg har prøvet at få fat i dig.
- Goddag, Madame Pace. - Charles-Henri.
- Sagde jeg noget forkert? - Han skal ud på landet.
Lad os få en drink.
- Hvad vil du have? - En Ricard.
Hvad må du drikke nu, hvor du er gravid, Roxy?
- Jeg hedder Isabel. - Undskyld. Det er min søster.
- Davs. - Rart at træffe dig.
Jeg har brug for din hjælp, Roxy.
University of Tulsa har sendt mig mine papirer. Men det er ét rod.
Du var den første, jeg kom til at tænke på.
Kan du hjælpe mig med at ordne dem?
- Det passer dig måske dårligt? - Isabel søger et job.
Du kan jo ikke bare sidde hos mig og Gennie.
Hun har studeret en masse. Kunsthistorie. Film. Og hvad mere?
Sammenlignende filologi? Psykologi? Fint, så kan du jo læse og skrive.
- Kan du blande en Ricard? - Nej.
Hæld lidt vand i. Og is. Så rører du rundt.
- Var det sjovt? - Ja.
- Er du Gennies babysitter? - Hun er min moster.
Den her er til Gennies mor. Det er regningen for sidste måned.
Hun må have glemt den.
Fortæl, at jeg er glad for Gennie. Hun har talent.
Jeg nyder at have hende i klassen.
Husk at øve dig på piruetter.
Roxys liv er kørt af sporet, og nu følger du efter, Isabel.
- Har Roxy penge? - Har Roxy penge?
Jeg ved det ikke. Hun vil ikke tale om den slags.
- Jeg vidste, det ville gå sådan. - Roger vil tale med dig.
Roxy må ikke lade Charles-Henri tage Skt. Ursula-billedet.
Han skal ikke tro, at det er hans.
- Billedet er her endnu. - Øjeblik.
Husk, at vi elsker jer begge. Vi tales ved.
Hvad sagde hun?
- Roxy har det elendigt. - Hvad med billedet?
Du burde ikke have ladet hende tage det.
Hende fra Getty sagde, at det kan være malet af en elev af La Tour.
Måske af George La Tour selv. Men alt det anede vi jo ikke.
Vi må se at få det tilbage.
Tænk at få et maleri på museum.
Fra professor Chester Walkers private samling.
I glemmer det vigtigste.
Du har ret. Pigerne er langt væk. De burde være her hos os.
- Det er det vigtigste. Skat... - Hvabehar?
- Tak. - Selv tak.
Charles-Henris mor er vældig sød.
Hun inviterer os hele tiden ud på dyre restauranter.
Roxy mener, at det er skuespil, og at hun mener, at sønnen er en engel.
Franske mødre forguder deres sønner. Franske kvinder er fantastiske.
Jeg vil skrive en bog om dem.
Om alle deres skikke. Deres tørklæder er et kapitel for sig.
Bundet med den ene ende foran og den anden slynget over skulderen.
Eller lagt dobbelt med enderne stukket ind.
Eller over skuldrene som et sjal.
Eller bundet på ryggen. Châle, foulard, écharpe.
De har mange ord for "tørklæde". Og deres sprog er ellers ordknapt.
- Agter du at blive her? - I Paris?
Måske.
Hvis det hele går godt. Hvorfor så ikke?
Jeg rejser hjem, når alt det her er overstået.
Jeg har købt hus ved havet i Maine.
Jeg drømmer om det hver eneste nat. De nøgne klipper og det kolde hav.
Yves.
- Det er Roxys søster. Yves. - Rart at møde dig.
Yves maler mit gæsteværelse.
Og så går han tur med Flaubert.
Han synes ikke, at Flaubert bare er en chien.
Vis hende det rigtige Paris.
Vent.
Det er dem, som vil lade USA styre Frankrig.
Vi skal se tegnefilm og male Anders And på alting.
Og vi skal alle drikke Coke.
Jeg ser ikke tegnefilm. Hvorfor gør du det så?
Du er blevet immun over for det.
Det breder sig som mæslinger i Amazonas.
- Er din kultur truet af tegnefilm? - Jeg er ikke truet.
Det er onkel Edgar. Vores slægtning er i tv.
Hun er forelsket i ham. Snart sidder hun på skødet af ham.
- Han har da også sexappeal. - Har han det?
- Men han er jo en gammel fyr. - Sludder. Han er kun 55.
Hvorfra ved du det? Har han sagt det?
Lad mig se. Jeg kender ikke andre, der har været i fjernsynet.
Du fatter jo ikke, hvad han siger.
- Hvad siger han? - Han er imod abort.
- Er han det? - Det er ren fascistisk filosofi.
- Det er en gang fis. - Jeg vil se det.
Hit med den, Isabel. Kom nu med den. Arrête!
Og sukker, tak. Original.
Vi har en kusine, som bruger melis i stedet for hugget sukker.
Det er jo sket for andre kvinder. Livet må bare gå videre.
- Måske bliver det en dreng. - En søn og arving.
Det er jo som en roman af Balzac.
Jeg vil ikke føde et barn som enlig mor.
Gør nu ikke noget overilet.
Jeg henter mere varmt vand.
Tænk dig nu godt om.
- Roxeanne er ikke sig selv. - Det er der ikke noget at sige til.
Det er en trist situation. Forfærdeligt.
Det er godt, at du er hos hende. Jeg hører, at du har fundet arbejde.
- Ja, hos forfatteren Olivia Pace. - Jeg burde læse noget af hende.
Hvem var hun?
Var hun tysk? Flamsk?
Skt. Ursula var alle unge kvinders helgen. Uanset nationalitet.
- Hvor mange piger døde med hende? - 11.000.
Charmerende legende.
- Hvad laver du? - Hørte du hende ikke?
"Melis. Original." Oversat: "Hvor bizart".
Oversat: "Hvorfor har du ikke hugget sukker som en fransk pige?"
Det er hendes skyld. Hun har forkælet sine sønner.
- Overvejer du at få fjernet barnet? - Nej.
Jeg ville bare ryste hende lidt.
- Min mand bor ikke hjemme mere. - Du kan sagsøge ham.
Nej. Det her er min mands idé.
Han er nødt til at give en årsag. Vold. Psykisk terror. Hor.
- Intet af det holder. - Nej.
- Det er ene og alene min skyld. - Så må hun begære skilsmisse.
Jeg vil ikke skilles. Jeg er helt og holdent imod skilsmisse.
Der er jo også delingen af boet. Desværre har I jo en ægtepagt.
Det gør det svært.
I har krav på halvdelen af hinandens ejendele.
Jeg vil ikke have noget. Måske nogle arvestykker.
Min mor og min bror kan afgøre, hvad der skal blive i familien.
Dine børn er din familie. Det, de får, bliver i familien.
- Jeg tænkte på, at det gik til USA. - Jeg agter at blive her.
Hvornår kan jeg gifte mig igen?
Når skilsmissen er på plads, kan du frit gifte dig igen.
Men din kone må vente til efter fødslen.
I Californien ville jeg kunne gifte mig med det samme.
Gør jeres love forskel på mænd og kvinder?
- Ja, det er da klart. - Det er ikke mig, der vil skilles!
Og jeg vil aldrig mere se dig eller være sammen med dig igen.
Svin!
Da jeg udarbejdede en udstilling, -
- faldt jeg over et kunstværk i en dr. William Walkers samling.
- Fars onkel. - Netop.
Han købte det i trediverne hos en kunsthandler i Paris.
Og det var stadig i hans samling ved hans død i 1979.
Derefter overgik det til en vis dr. Chester Walker.
Jeres far. Jeg sporede det.
- Og forsikringsværdien er 40.000 $? - Ja, mindst.
Tænk, at det bare har hængt hjemme hos os i alle de år.
Det er jo ufatteligt.
Tænk, at ingen her har bemærket ligheden med La Tour.
Franskmændene er ellers hurtige til at lægge beslag på alt godt.
Som min mand og hans advokat.
De taler om at dele boet.
Jeg er normalt meget forsigtig, men jeg har en anelse om, -
- at det er malet af La Tour selv.
Der er mange små tegn på det. Der er selve hans farvevalg.
Se, hvordan lyset skinner gennem tjenerens ærme.
Kan du se det, Roxy? Kan du se lyset?
Tak, fordi I er kommet, alle sammen. I ser ud til at more jer.
Men det er ikke derfor, I er her.
Det er velgørenhed. Jeg gentager: En indsamling.
Som I ved, har Action Alert fungeret i et år nu.
Vi hjælper kvinder i betrængte lande.
I dag er de ofre, men hvem bliver det i morgen?
Verden styres af høge, våbenhandlere og minoritetshadere.
Jeg håber, at I har checkhæfterne med.
Ellers må I tømme lommerne. I kan jo altid tage metroen hjem.
Der er en, du skal møde. Han er skilsmisseadvokat.
- Han har forbindelser til USA. - Jeg orker ikke flere advokater.
- "Fælles overenskomst og bla, bla." - Maître Bertram, Mme. de Persand.
Og hendes søster Isabel.
Jeg har fortalt om "Skt. Ursula". Det er ikke klogt at sende den til USA.
Hvis du sender den til Gettymuseet, kan det virke som luskeri.
Og det kan præge resten af skilsmissesagen.
- Hvad, om jeg smuglede den ud? - Det kunne føre til fængsling.
- Så er det udelukket. - Det var da en oplevelse.
Du skal ikke ønske dig at opleve et fransk fængsel.
Rart at træffe dig. Hvis der er noget, så...
- Hvordan er de franske fængsler? - De har Yves Saint Laurent-dragter.
- Er det rigtigt? - De har også egen modefrisør.
- Hvor ved du alt det fra? - Min amerikanske ven Kelly.
- Sidder hun inde for narkosmugling? - Nej, valutasvindel.
Hvis du trænger til en oplevelse, så kom til Action Alert på torsdag.
Vi sender hjælp til de flygtninge, som din sexede onkel vil slå ihjel.
- Hvordan har Gennie det? - Hun spørger hele tiden efter dig.
Jeg elsker hende. Og jeg elsker da også Roxy.
Jeg er hjælpeløs, Isabel.
Der er intet, jeg kan gøre. Det burde Roxy kunne forstå.
Hun er jo selv kunstner med stor fantasi.
Jeg ved, at det lyder som sludder, men det var bare uundgåeligt.
Jeg har mødt kvinden i mit liv.
Hun hedder Magda Tellman. Hun er russer og gift med en amerikaner.
Jeg maler bedre end nogensinde. Jeg har opnået en sikkerhed.
- Eller er det vished? - Begge dele.
Skal du ikke præsentere os?
- Jeg hedder Magda. - Isabel Walker.
Roxeanne? Hedder du Roxeanne?
- Nej. Isabel. - Så du er hendes søster.
- Er du en ven af Roxy? - Vi har noget til fælles.
- Jeg vil gerne hilse på hende. - Jeg tror ikke, hun er hjemme.
Jeg er Magda Tellmans mand.
Ægtemanden.
Giv din søster en besked fra mig.
Sig, at jeg aldrig vil lade mig skille fra Magda.
Aldrig. Aldrig!
Så ved din søster, hvad hun har at regne med.
- Det er hendes paraply. - Min paraply!
Jeg har set ham luske omkring. Man kan lugte ham langt væk.
- Davs. - Davs.
"Vi takker for Deres henvendelse, men beklager ..." Bla, bla.
Rolig nu, Roxy.
Dine digte er smukke.
- Og det er du også. - Ja, sikkert.
Sådan var det ikke, da jeg ventede Gennie.
Men da var jeg jo også forelsket og skulle giftes.
Glem den skide Charles-Henri. Gå ud og find dig en kæreste.
- Nu? Jeg er højgravid. - Det varer jo ikke ved.
Du burde rejse hjem. Det vil mor og far gerne have.
Og høre på deres "Hvad sagde vi?"
Nej. Børnene hører hjemme her. Og jeg bliver hos dem.
Det er Palou.
- Hvad siger han? - Han er krigsmager.
Han vil altid have, at vi skal bombe dem, han ikke bryder sig om.
Undskyld, lille skat.
- Har han en kone? - Edgar? Ja. Tante Amélie.
- Hvorfor ser vi hende aldrig? - Hun bor ude på landet.
De holder sig lidt fra hinanden. Men jeg kan godt lide hende.
- Mor ville synes om hende. - Og børn?
- Tvillinger. - To drenge. En på Sorbonne.
Og en på Harvard Business School. Der gik Edgar selv.
Kom så.
Mor jer godt.
- Vi ses. - Farvel.
De taler kun om ideologi.
Alle glemmer folkets lidelser.
Monsieur Rarbourdin er uenig med Dem.
- Hallo? Edgar? - Ja.
Monsieur Cosset, det er Isabel.
- Den anden amerikaner. - Jeg så dig i tv.
Det var flot, at du sagde de andre imod.
Emnet ligger mig stærkt på sinde. Nogen må tage bladet fra munden.
- Forstår du så meget fransk? - Roxy hjalp mig lidt.
Lad os mødes og øve lidt fransk.
- Er du optaget på torsdag? - Nej.
Kender du Pompidou-centret? Kl. 13 i Café Georges.
Mr. Cosset... Ja.
- Tak. - Han er misundelig.
Sig "Bonjour, Edgar," ikke bare "Bonjour."
Bonjour, Edgar.
- Smuk frisure. - Tak.
- Er det Notre Dame dernede? - Nej. Det er Sainte-Marie.
- Sainte-Marie. - Notre Dame ligger derhenne.
- Den er enorm. - Specialiteten er salade de crabe.
Hvad vil du have?
Jeg tager rôti d'agn...
- Det er lammesteg, ikke? - Jo. I spiser altid rødt kød.
Det passer ikke.
Kun af og til. Og aldrig en helt blodig bøf.
Bare en god steak.
- Jeg kan godt lide din frisure. - Kan du?
- Hvor blev du af i torsdags? - Jeg fulgte Gennie til ballet.
Når man møder nogen, siger man så: "Bonjour, Monsieur Et eller andet"?
Eller "Bonjour, Monsieur"? Eller bare "Bonjour"?
Dumt spørgsmål. Der er møde igen på tirsdag.
- Samme tid og sted. - Jeg er der på tirsdag.
125 Rue des Écoles.
Er du frisk, Isabel?
Det er tirsdag. Action Alert.
Hvor er du? Er du faret vild?
- Gør det noget, at det blev tirsdag? - Næ, jeg skulle ikke noget.
Nu må vi finde ud af, om du skal være min elskerinde.
Jeg er holdt op med at lokke unge piger med andre undskyldninger.
Jeg har ikke nogen frimærkesamling.
Hvad mener du med, at jeg skal være din elskerinde?
Det betyder, at vi bliver elskende og hygger os sammen.
Jeg er sikker på, at vi nok skal fornøje hinanden.
Jeg begærer dig.
Du er en smuk, ung kvinde.
Hvornår begynder vi? Eller hvornår begynder jeg?
Så snart du vil. Jeg håber, at det bliver meget snart.
Ingen må få noget at vide om det.
Jeg havde sandelig ikke tænkt mig at fortælle nogen om det.
Hvad har du gjort ved håret?
Du ligner en, der læser Marie Claire.
Er du klar over, hvad det koster, at få håret klippet og farvet?
Er der noget, De synes om?
Det er silke. Sødt og sexet. Mændene er vilde med det.
Det fås i sort, rødt og lilla. Hvilken farve foretrækker De?
Jeg ved ikke... Måske blå.
Skal bh'en være med bøjle eller uden?
Skal det være med eller uden bøjle?
- Øh... Begge dele... - Og størrelsen?
34.
34B.
Øjeblik.
Her hedder det 85.
Hvad kan du bedst lide?
- Hvilken størrelse? - Lille.
- Hvorfor skal de vurdere indboet? - Boet skal jo deles.
Folk skal ikke rende i mit hjem. Som engang også var dit hjem.
Og hvilket indbo har vi?
Chatollet -
- porcelænet, min bedstemors tallerkener.
Og lædersofaen, dine malerier og min Skt. Ursula, -
- som tilhører mine forældre, der udlåner billedet til Getty.
- Sender du det til Californien? - Ja. Hvorfor ikke?
- Jeg troede, det tilhørte os. - Jeg smutter. Det ringer på døren.
Farvel.
Jeg lukker op.
Antoine?
Ja?
Det er til dig.
Jeg har talt med Charles-Henri.
Antoine sender en taksator herud.
Kommer han her? Forfærdeligt.
Papirerne er end ikke underskrevet. Han skal bare af med mig i en ruf.
Lad være med at lukke dem ind.
- Den må have været dyr. - Den var på udsalg.
- De sagde, det var sidste års model. - Det er en Kelly.
Den er opkaldt efter Grace Kelly. Hun havde altid dyre tasker.
Du har ikke selv købt den, vel?
Det er en gave.
Man må aldrig tage imod dyre gaver fra mænd.
- Du må hellere sende den tilbage. - Hvorfor ikke tage imod gaver?
- Så kan han kræve ting af dig. - Jeg nyder det jo.
Det er en gave, Rox, ikke en slags bestikkelse.
Nå, så tag da imod den.
Rolig. Rolig.
Tak.
Det berømte V. Vi kalder det mettre en valeur.
Det betyder "at fremhæve" eller "at drage fordel af".
Lækkert.
Du skriver ikke dagbog, vel?
Hvorfor?
Er du bange for at blive afsløret, som den amerikanske senator?
Jeg frygter ikke dine skriverier.
Jeg håber bare, at din stil lever op til publikums forventninger.
Du gør det ikke, vel?
Der findes en slags drik...
som er en blanding af appelsin, rosenvand og mynte.
Det skal drikkes inden elskov.
Hvorfor?
Det giver safterne krydderi.
Det ville man næppe finde i Santa Barbara.
Der er meget, man ikke finder i Santa Barbara.
Hvor meget af det skal man drikke?
En kop... eller bare en spiseskefuld?
En hel tepottefuld.
- Kom tilbage til oplæsningen. - Tak.
Uh, en Kelly. Du må have en beundrer.
Sikkert en ældre franskmand.
Den har du ikke købt. Du har hugget den fra en rig dame.
- Og hvad så? - Jeg har læst alle Deres bøger.
- Hvem skal den dedikeres til? - Mary-Louise.
Tak.
- Skriver du på computer? - Nej, det ødelægger oplevelsen.
- Værsgo. - Mange tak.
Det har du sagt før i en anden sammenhæng.
- Du giver stadig Kelly-tasker væk. - Har du stadig din?
Jeg mistede den for mange år siden.
Til Kelly-manden!
- Bliver du og hører Roxy læse? - Nej, jeg skal til Luxembourg.
Hører den taske hjemme i en boghandel?
Den er så praktisk. Og så smuk.
Vi ses.
Er det her, der bliver læst digte?
Ja, min søster læser højt af en ny antologi.
Du husker mig ikke, vel? Jeg hedder Tellman.
- Vi har truffet hinanden. - Du er Magdas mand.
- Tak. Du holder måske af digte? - Nej. Jeg er advokat.
Du er en smuk kvinde. Er du gift?
- Nej. - Er du forelsket?
- Har du haft en hundehvalp? - Ja.
- Elskede du din hvalp? - Ja.
Hvad ville du gøre, hvis nogen tog hvalpen fra dig?
Jeg har ret travlt.
Men tak for hjælpen.
Hvad ville du gøre?
- Åh nej. - Hvad sagde han? Hvem er han?
Han kender Roxy og Charles-Henri på en sær måde.
Han er sær.
Du smiler alt for meget. Smil kan føre en pige i ulykke.
Først og fremmest vil jeg takke Olivia Pace, som er her i aften.
Tak.
Mesdames, messieurs, mine damer og herrer, bienvenue.
Vi har fornøjelsen af at få læst højt af Roxeanne de Persand, -
- der selv er en fremragende digter.
Der skal en digter til at yde andre digtere retfærdighed.
Og, som De kan læse i min indledning...
Køb bogen!
I de senere år har kvindelige digtere vundet frem.
Men de har altid været her.
Lige fra Anne Bradstreet, -
- hvis smukke digt om ægteskabelig kærlighed, vi skal høre i dag.
- Jeg har et spørgsmål. - Vent til efter oplæsningen.
Det var planen.
Det er meget vigtigt, at jeg får talt med hende.
- Jeg har ret til at være her. - Kom nu bare her.
Digtet er skrevet af Anne Bradstreet, og det hedder:
"Til min søde og kærlige mand."
Hvis nogensinde to var ét, så var det os to
Hvis nogen mand var elsket af sin viv, er det dig, kan du tro
Ingen kvinde elsker mere end jeg
Hvilken anden kvinde elsker mere, spørger jeg dig
Jeg kan aldrig gengælde din elskovs hede
Må Himlen dig velsigne
Om det, jeg bede
Må vi i dette liv holde ud i kærlighedens bånd
Så når vi forlader dette liv, man mærker stadig vores ånd
Jeg må bringe et prekært emne på bane.
Min søn Antoine har forbavset os ved at sige, at det er upassende -
- at sende maleriet af Skt. Ursula til Gettymuseet i Californien.
- Ikke før ejerskabet er fastslået. - Ejerskabet?
- Skt. Ursula tilhører vores familie. - Vi burde slet ikke drøfte det.
Det er advokaternes afgørelse.
Men det er jo et fransk maleri.
Stakkels Charles. Min arme søn har sine problemer.
Roxeannes advokat er hård. Og elskerindens mand er ubehagelig.
Men det er jo syndens løn.
Hun havde en rød Hermés-taske.
- En Kelly-taske? - Vi ved, hvem den kommer fra.
Min bror sværger til Hermés.
Jeg kender hans type.
Et sødt smil, hvid dragt og smart undertøj.
- Det elsker han. - Du fantaserer.
I hans alder! Bliver han aldrig træt af det?
Charlotte...
- Ring til Amélie. - Nej, det kan du selv gøre.
- Hun vil tro, jeg er vred. - Det er mig, mor.
Vi ringer til hende sammen.
Bør vi ikke ringe til Edgar først?
Mind ham om, at ét medlem af familien har opført sig...
- Grimt. - Over for hendes familie.
Hvis han dyrker hende, midt i skilsmissen, rammer det os alle.
- Er du alene, Edgar? - Ja. Hvorfor?
- Er amerikaneren der? - Roxy?
- Mener du den anden? - Ja. Isabel.
Mor siger, at hun går med en Hermés-taske.
En taske, du har givet hende. Med Charles-Henris skilsmisse...
- Hvor vil du hen? - Mor siger, at det er upassende.
- Din mor kan selv ringe. - Som du vil.
- Er du alene? Er amerikaneren der? - Jeg er alene.
Hør her.
- At forføre Roxeannes søster... - Hvorfor ikke?
- Din nevø har været en sjuft. - Hvad kommer det mig ved?
Jeg tænker på familien.
Forældremyndighed og bodeling. Tænk over, hvad du gør.
Vi ses vel på søndag. Farvel.
Skt. Ursula tilhører vores familie. Den har intet med jer at gøre.
Hvem var hun? Skolepigernes helgen?
I vil bare have, at billedet skal indgå i boet.
Lad os ikke skændes om Roxys grimme helgen.
Jeg har sagt, at den taske ikke passer til enhver lejlighed.
- Jeg vil foreslå en sort aftentaske. - Du kan tale om alt andet.
Og du går i fjernsynet og taler om religion, moral og...
sex.
Hvorfor ikke om penge?
Er penge et tabu for dig?
Nej, det er ikke en La Tour.
Højst en efterligning af stilen. Den interesserer os ikke.
Jeg kan ikke se, det er indlysende.
Hvis Getty ser en lighed, hvordan kan De så være så sikker?
Hvorfor skulle vi supplere vores samling -
- med arvestykker fra et amerikansk pulterkammer?
Det har overhovedet ingen interesse for Louvre.
Tænk, at han vil tage Roxys billede.
Jeg kunne aldrig tage hans barndomsminder.
Undskyld.
Det må De meget undskylde.
Hvorfor kunne I ikke vente, indtil barnet er født?
Boet skal takseres inden delingen og salget.
Burde børnene ikke få tingene i stedet for fremmede købere?
Enten er han en lort. Eller også har han en dårlig advokat.
- Han har overladt det til mig. - Så er det dig, der er en lort.
- Sæt, det var en ægte La Tour. - Så stillede sagen sig anderledes.
Men det er en pæn kommode. Louis XV-XVI.
- Hvad er den værd? - 50.000. Mere, hvis den er stemplet.
Lad os trække den ud og se efter.
- Bliv af med ham. - Lad ham bare gå fra mig.
- Men jeg lader mig ikke skille. - Hvorfor ikke slippe for ham?
- Så han kan gifte sig med sin so? - Du har et valg.
Du kan anklage ham for hor, så kommer han til at betale.
Far!
- Hvorfor skulle vi mødes her? - Du nyder at komme her med Gennie.
Selvfølgelig.
Jeg vidste ikke, det var så koldt.
Jeg har overvejet flere navne. Hvad siger du til Henri-Luc?
- Har du fået testet kønnet? - Det ville jeg aldrig gøre.
Det er som at åbne gaverne før jul.
Roxy...
Hvis du ikke går ind på vore krav, må du give afkald på mit navn.
- Og børnene? - De hedder de Persand.
Jeg skal vel hedde det samme.
Retten giver ofte forældremyndigheden til den franske forælder.
- Du kan ikke knuse din egen familie. - Det er dig, der knuser mig.
Efter alt, hvad du har sagt om individets frihed til at elske.
- Det var bare tomme ord. - Ja.
Når man virkelig elsker, så er der ingen frihed.
Kun til at dø.
Nu ikke mere dramatik. Tænk over, hvad jeg har sagt.
- Har I den her i blå? - Blå denim?
Jeg er Magdas mand. Den kvinde, der boller din mand.
Lad være at være dum. Du bør gøre noget ved det.
Vi kunne gøre noget sammen. Vi kunne bolle hinanden.
Hold dig væk.
Roxy?
Halløj?
Åh nej.
Det går. Det går.
Beklager. Vi har meget travlt nu.
Jeg syntes bare, at jeg havde fået nok.
Hvad med Gennie?
Hvad med alle i Santa Barbara?
De vil give mig skylden. Og med rette.
Jeg burde have passet på dig. Det er derfor, jeg er her.
Ikke for at jage efter romantik.
Du skal have lov at være lykkelig, selv om jeg ikke er det.
Barnet har det fint.
Han sparker helt vildt.
Hvor er de smukke.
Tak.
- Hvad siger du til Henri-Luc? - Til den lille?
Bertram.
Der er et eller andet med barnet.
Nej, ikke en abort. Jeg ringer senere.
Hugue.
- Thibault. - Nej, ikke sådan nogle navne.
Mathieu.
Måske er Luc bedre end Henri-Luc.
Jeg overvejer stadig navne.
Nogen forslag?
Hvor kunne du gøre det imod os?
- Tænkte du ikke på barnet? - Jo.
Jeg tænkte: "Skal han leve i sådan en verden?"
- I et skilsmissehjem. - Så nu er det min skyld.
Nej.
Jeg bebrejder mig selv, at jeg valgte den forkerte løsning.
Sikke en smuk farve.
Jeg skulle have købt en buket, men jeg var så oprevet.
Det var synd. Det må du undskylde.
Jeg forsvarer ikke Charles-Henri. Han har opført sig afskyeligt.
At forlade en gravid kone er for lavt.
Hele deres ægteskab var dumt. De piger er ikke som os.
Vi kan ikke lære dem gode manerer. De synes bare, det er latterligt.
De stoler på instinkt og følelser. Hvad fører det til?
- Uhæmmede følelser. - Begær.
Og nu fjoller min idiotiske bror rundt med hendes søster.
Hun forsøger måske også selvmord.
Men det er hans kones problem. Jeg har nok i Charles-Henri og Roxy.
- Forvent det værste af kosakken. - Du forstår at beherske dig.
Det handler om selvbeherskelse. Jeg hader løssluppenhed.
Du ender da ikke på hospitalet.
Roger. Velkommen til Frankrig.
- Du ser flot ud. Meget fransk. - Tak.
- Davs, lille skat. - Hold da op!
Du ser godt ud.
- Hvordan har Roxy det? - Fint.
Lad være med at tale om det. Bare glem det.
Skal jeg bare glemme, at min datter ville begå selvmord?
- Det minder om en fransk film. - Ja, hvis du siger det.
Du er jo enorm.
Hvor ser du godt ud.
- Champagne, tak. - En Cola Light, s'il vous plaít.
- Du må da ikke drikke spiritus. - Franske læger siger, det er fint.
- Er tourtière skildpadde? - Nej, det er en slags quiche.
Tourtière er selve bageformen.
- Hvor står vi med maleriet? - Manden får halvdelen af boet.
Det omfatter halvdelen af hendes andel i maleriet.
Vi kan fremføre, at maleriet er et fælleseje.
Først skal billedet vurderes.
- Kan man drikke vandet? - Vi er ikke i Istanbul.
- Alle drikker jo vand på flaske. - Det gør vi også i Californien.
Lad os få vand på flaske. Eau avec gaz, tak.
Charles-Henri skal ikke have det.
- Jeg har aldrig stolet på ham. - Skidt nu med det.
Vi syntes alle om ham i begyndelsen. Også du, mor.
"Han er en Orfeus med sin gyldne hage."
- Sagde du det? - Ja.
Lad os nu tale om billedet.
Billedet tilhører vel Roxy, for hun holder så meget af det.
- Og vi gav hende vores velsignelse. - Jeg synes ikke, det skal sælges.
Lad os udlåne det til museet, og så sætter de vores navn på det.
- Situationen har ændret sig. - Fordi det er mange penge værd?
Det indgår i overvejelserne. Familien vokser jo.
Vi får alle sammen børn. Skal de snydes for deres arv?
Roxy er den eneste, der har børn nu.
Gift dig med en af dine kærester.
- Nu skal I ikke skifte emne. - Tænk over det.
Skt. Ursula tilhører os alle. Det ved du da, Roger.
Hun stirrede ned på os fra sin plads over sofaen.
Og hindrede os i at hygge os med fyrene i sofaen.
Sådan er det med helgener.
Hvis vi deler salgssummen, hvordan undgår vi så ægtemanden?
Selv om han kræver del i udbyttet, må han slippe det igen i børnepenge.
Det ville være dejligt. Jeg kan ikke få en øre ud af ham.
Hans midler er jo båndlagte.
Og hans malerier indbringer ikke mere end mine digte.
- Jeg har overvejet at få et job. - Hva'?
Du skal underskrive papirerne.
- Jeg kigger forbi i morgen. - Jeg kommer med dem i aften.
Kunne I forestille jer en amerikansk advokat gøre det?
Nej.
Hvordan skal det tilberedes?
Må jeg bede om en steak au poivre og en salade vert?
Hold da op. Det omfatter vel drikkepenge?
- Man lægger noget alligevel. - Nej.
- Det er jo indregnet i prisen. - Læg nu bare 20 euro.
Det her er jo et fint sted, hvor man betaler en formue...
- Næsten 900 $. - Tak, Roger.
- Jeg har ikke mere. - Mine tre skønne unger.
- Roxy er min. - Jeg har bare opdraget hende.
Tak, Rog.
Sådan en taske ville jeg godt have. Men det går ikke med Chesters løn.
- Hvordan fik du råd til den? - På udsalg.
Du må godt låne den.
Den er blevet restaureret. Ursulas venstre hånd er skadet.
Lærredet er nok blevet beskåret.
Og tjenerindens ansigt virker sært.
- Men er det en La Tour? - Det er ikke vurderet endnu.
Ejerne overvejer at sælge det via Drouot eller Christie's.
Forsikringssummen var på 40.000.
Der må være noget galt med det, når det bliver solgt så billigt.
Louvre ville ikke have det.
- Jeg siger Lorraine. Ca. 1640. - Jeg ved ikke...
Jeg synes, at billedet savner La Tours storhed og tyngde.
Har din helgen fastet?
Jeg synes, at I skulle se på det.
Jeg må sige, at jeg synes, at Deres maleri er utrolig smukt.
Hvad er mon oeuf femier? Bare hårdkogte æg?
Kun i Frankrig serverer man æg med så store armbevægelser.
- Jeg har forklaret situationen. - Vi er vant til det, der er værre.
Men det er altid slemt, når franskmænd er indblandet.
Jeg tager lever med pommes mousseline.
Nej, hør nu, det er ikke hver dag, De er i Paris.
De skulle prøve pintade au cerfeuil.
- Det er med kastanjer. Lækkert! - Javel, ja.
Jeg arbejdede med vine, før jeg rykkede til kunstafdelingen.
Alle store vinkendere er englændere.
Franskmændene har det med at overse de gode årgange.
Vi burde drikke Château La Tour.
Jeg mener, at Deres maleri er fra La Tours bedste periode.
Det er helt sikkert en La Tour.
Det hersker der ikke enighed om.
Hvis du arbejdede for et museum og gerne ville erhverve en Renoir, -
- som nogle lokale havde fundet på pulterkammeret.
Tænk på det psykologiske aspekt.
Hvis man siger, at den er ægte, må man jo slippe en formue.
Så for at bevare deres integritet, siger de, at de ikke er sikre.
Og hvad mener De så?
Jeg mener, at Deres La Tour nok skal indbringe en god sum.
Mange vil kende dets sande værdi. Og den vil også fremgå af kataloget.
Hvor meget taler vi om?
En million pund. Måske halvanden million.
Christie's sikrer sig, at det ikke går for mindre end det.
Christie's politik er jo den modsatte af museets.
Vi ønsker den højest mulige pris. Og vi kender markedet.
- Tak. - Far.
Chester Walker. Mr. Janely fra Christie's.
Mr. Janely er sikker på, at det er en La Tour.
- Nå? - En million.
En million pund!
- Det er mange penge. - Ja, for nogle mennesker.
Han var yngre, men ellers den samme.
- I sin personlighed? - I sin karakter.
Der var noget særligt ved ham.
Verdensmand, kendt, lidt gammel.
Det kan virke tiltrækkende på en ung kvinde.
Det er som at hore med Gud.
Hvor kommer de smukke sager fra?
Vi tigger foran Dior, -
- så rige kvinder på indkøbstur kan sone for deres synder.
Læg det bare væk. Jeg får næppe brug for det i Tulsa.
Så du kommer ikke på søndag?
Nej, konferencen har været aftalt længe.
Jeg må smutte. Jeg er ved at pakke.
- Vil du ikke hilse på mine forældre? - Mon de vil hilse på mig?
Jeg er jo ikke en ung bejler.
- Vil du slet ikke se mig? - Jo, men jeg skal nå et fly.
Vi ses, når jeg kommer hjem.
- Sig undskyld til dine forældre. - Farvel.
Er han nu det bedste valg?
Man har jo ikke noget valg. Det ved du godt.
Det mente jeg også en gang...
men det passer ikke.
I morges skrev jeg et digt om svømmesneppen.
Det er meget graciøse svømmefugle.
Verdens høfligste fugle. De er meget statelige.
De bukker, mens de svømmer.
Ikke til nogen bestemt.
Men af ren og skær høflighed. Og taknemlighed.
Du er jo splittergal.
- De mener, billedet er en medgift. - Medgift? Er vi i middelalderen?
- Nej, i Frankrig. - De vil slet ikke nævne det her.
De taler om alle andre tabuer, men aldrig om penge.
- Aldrig. - Gid vi kunne lade det hvile.
Jeg rører ikke noget sær mad.
Hør her.
Tante Amélie kommer til frokost. Onkel Edgars kone.
Hun er blevet indkaldt.
Skal jeg så slås for ham? Skal jeg sige, at han er min nu?
Er han det værd?
I amerikanere slås for alt. Selv det, I ikke vil have.
Jeg hader søndage.
Jeg ville altid have kunnet udpege hende.
Goddag, Margeeve.
Goddag.
Isabel.
- Chester. - Min svigerinde, Amélie Cosset.
Rart at træffe dig.
Jeg glemmer jo helt dig, Roger. Hvordan var jeres rejse?
Det er en ære at blive budt velkommen her i jeres land, i jeres familie...
og jeres smukke hjem.
Det er en ære for os.
- Trist, min mand ikke er her. - Og min.
Min bror Edgar deltager i internationale konferencer.
- Han er vist i Belgien i dag. - Det hævder han.
Vi elsker jeres to døtre. De er så praktiske og fornuftige.
- Roxeanne og Isabel? - Vi mener, franskmænd er praktiske.
Voltaire og Oplysningstiden. Men vist desværre ikke vore døtre.
- De er ikke fornuftige. - Jeg går på jagt.
- Jagt? - Er du jæger?
- Hvad jager du? - Rådyr.
- Så I skyder dem? - Nej, vi jager dem med hunde.
Det er smukt. Hestene, hundene og jægerne i deres jakker.
- Præsterne velsigner hundene. - Man jager kronhjorten træt.
Og så segner den om.
- Og hvad så? - Så dræber hundene den.
Det er det, der menes med "frisk blod".
Falder jægerne aldrig af hesten og bliver dræbt?
Det sker.
Godt, så står det jo lige.
Jeg tror tiden er inde til at sige, at jeg aldrig havde troet, -
- at da jeg kom hertil...
- Der er noget galt med Beaufort'en. - Den har en røget eftersmag.
Den er uspiselig.
- Lad være med at spise den. - Beaufort'en er dårlig.
Men fortvivl ikke. Reblochon'en er perfekt.
- Beaufort'en var forfærdelig. - Men Reblochon'en var god, ikke?
Det hele var fremragende. Og Deres hus er så smukt.
- Jeg kunne lære meget af Dem. - Tak.
Der er en penibel sag, jeg vil nævne, mens de andre ikke er her.
Men vi kan tale frit sammen som mødre og veninder.
Hvor er det nu? Tombeur. "Tombay." Tombeur.
Her. "Tombeur." "At falde. At kaste, som i brydning."
"At vælte." Tænk, jeg har glemt alt mit franske.
Tombeur. Det kaldte Suzanne sin bror.
En ældre mand, der udnytter yngre kvinder.
Og gæt, hvem den unge kvinde er.
Vores egen Isabel.
- Og sig nu ikke: "Det er mit liv." - Jeg nægter at tro det.
- Har jeg truffet ham? - Nej.
Hans egen kone sagde, at vi må redde Isabel fra en mand, som er:
"Lidt skruppelløs, når det gælder unge kvinder."
- Hun har faderbindinger. - Sludder.
Jeg har ofte set studerende falde for ældre lærere, -
- men det var svage piger. Og Isabel er jo ikke svag.
Ødelægger det alt for os, at vore familier ved det?
Jeg tænker mest på dig og din kone.
Der sker ikke det store ved det.
Lad os bare lade, som om de aldrig har nævnt det.
Jeg skal til Concepción et par måneder til møder.
Må jeg ikke tage med?
Hvor sødt.
Ses vi igen, når du kommer hjem?
Var det ikke Emerson, som skrev: "Helte bliver kedelige i længden."
Jeg må se at blive klædt på. Låser du af her?
- Davs, Edgar. - Rart at se dig.
Smukt.
Kan du lide det?
- Er vi ude i samme ærinde? - Køber vi begge gaver?
Er det mon til den samme?
Det er en takke-og afskedsgave, fordi hun har ordnet mine papirer.
- Hvad med din? - Min er kun en takkegave.
Gav du ikke også mig et tørklæde?
En taske i begyndelsen, og et tørklæde som afslutning.
Det var noget andet med dig. Du var ikke ung og sårbar.
Nej.
Jeg var ældre og gift og skilt og havde to børn.
Du var erfaren og allerede berømt.
- Du havde let ved at glemme mig. - Ja, jeg glemte dig.
Men ikke de tårer, jeg græd over dig.
Må jeg?
Charmerende.
Lad os give hende samme tørklæde, så kan hun jo altid selv bytte det.
- God idé. Jeg tager det. - Også jeg.
- Godt. - Godt.
Alle mine ægtemænd var amerikanere. Kun elskerne var franskmænd.
I mine øjne er en elsker, en jeg virkelig elsker, -
- vigtigere end en, jeg tilfældigvis har vielsespapirer på.
Elskere er et tidsfordriv, som man vokser fra. En hobby.
- Til sidst bliver de kedelige. - "Helte er kedelige i længden."
Emerson.
Der var en, der citerede det for mig, da han ville af med mig.
Det klæder dig.
Vi køber ikke kun tamponer og læbestift, men alt muligt.
Shampo, øjenskygge, det hele.
Vi køber tre nye lastbiler.
Og vi kalder os Skt. Ursula Fondet efter vores skytshelgen.
Hvad siger du til det? Er vi så fritaget for skat?
- Jeg har så mange spørgsmål. - Hvad med mit spørgsmål?
Min skilsmisse er ikke i orden.
Og ingen papirer er underskrevet. Hvad er det, der trækker ud?
Jeg kan ikke få en ny mand, før jeg er blevet af med den gamle.
- Hvad sker der? - Et dødsfald.
- Hvem? - De vil ikke lukke os ind.
Luk mig ind. Jeg bor her.
En amerikansk mand har skudt sin russiske kone.
- Det er et jalousidrab. - Den slags har de ikke i USA.
De dræber kun for penge.
- Hvad er det for en parfume? - Honteuse fra Charmez.
Den er god.
Meget diskret.
Du kan gøre, som du vil.
Det bedste ved Paris er den taske, du har givet mig.
- Den klæder dig bedre. - Ja, den er for midaldrende for dig.
Og for damet.
Stands. S'il vous plaît, stands.
- Du har vel været her tit. - Aldrig. Fyrene lokkede ellers.
Undskyld.
Eiffeltårnet blev opført af ingeniøren Gustave Eiffel.
- Hvem var den fyr? - Han siger, at hans kone er væk.
- Hvad laver han? - Han løber efter sin kone.
Mon ikke han løber væk fra hende? Han er i ganske god form.
- Hvordan har Celine og børnene det? - Fint.
- Jeg var henne med affaldet. - Ved De, hvem det er?
Nej. Der stak et par mandeben op.
- Hvad sker der? - En fyr leder efter sin kone.
Han er lidt anspændt.
- Hvordan har Celine og børnene det? - Fint.
- Der er han. - Der er noget galt.
Jeg alarmerer vagten.
Der er en mistænkelig mand på spil. Han leder efter sin kone.
Han er høj, blond, i fyrrerne og er iført en Burberry-frakke.
- Han har en revolver! - En bevæbnet mand i Eiffeltårnet!
Hvad ser I på?
Jeg havde advaret ham.
Få sikret niveau 3. Døren er spærret.
Smid dit våben og luk døren op. Bevar roen.
Lad dem være i fred. Vi vil hjælpe dig.
Hvor er Roxeanne?
Jeg må fortælle hende, hvorfor jeg gjorde det.
Kommer hun? Skal vi vente på hende?
Vis hensyn.
Jeg elskede min Magda.
- Magda er hans kone. - Men se nu, hvad jeg har gjort.
Har du gjort din kone fortræd?
Hun havde fortjent det. Det havde han også.
- Portnersken identificerede liget. - Hvem er det?
Monsieur de Persand.
Umuligt. Min mand har ikke boet her i flere måneder.
Jeg sætter mig lidt.
Jeg er træt.
- Du kan blive udleveret til USA. - Hvor er Roxy?
Og når du kommer hjem, kommer du i behandling.
Jeg vil tale med en psykolog.
Nej! Åh nej!
- Hvordan døde han? - Det kan De måske fortælle os.
Følg med hen på stationen. Hr. Bertram kan følge med.
Kan I ikke se, at hun har veer?
- Her. - Han har lagt den fra sig.
Læg den i din taske og smid den ud over kanten.
- Smid den væk. - I rammer bare nogen!
Fortæl Roxy, at jeg er ked af det.
Hvorfor må jeg ikke tale med hende?
Tellman kom til psykolog. Han fik 20 år i et fransk fængsel.
Da Edgar vendte hjem, spiste vi vores sidste frokost.
- Så du bliver i Paris? - Jeg har trukket mig ud af komiteen.
Jeg må støtte min søster nu.
- Og Roxeanne? - Barnet har været en stor trøst.
Roxy og Gennie er vilde med ham.
Og Loaf of Bread Press vil udgive en samling af Roxys digte.
Digter og enke. Her i Frankrig er enker ansete.
Hvad med en elskerinde?
Hun tolereres...
og beundres.
Isabel, du er ung, smuk og klog.
Og som vi før har sagt, så er jeg for gammel til dig.
Jeg skal i fjernsynet nu, og så er jeg altid stresset.
Jeg risikerer at sige noget, jeg kommer til at fortryde.
Ja, det er stressende.
Chaufføren kan sætte dig af et sted. Kør dog med.
Det er sandt nok. Du er for gammel til mig.
- Men vi havde det nu sjovt. - Selvfølgelig.
Tænk på det, vi har lært af hinanden.
For eksempel, hvor skønt det er at være ung.
Så farvel til onkel Edgar og alle hans gaver.
Han køber sikkert Kelly-tasker til andre dumme piger som mig.
Men jeg glemte ham. Livet går videre, som Suzanne sagde.
Davs.
Nu kommer emne 51.
- Georges La Tour. - La Tour.
Der har Louvre dummet sig.
Det kommer ind nu.
Tjenerens hånd og ansigt er blevet restaureret.
Billedet er beskåret i siden. Hvem byder to millioner?
To millioner er budt.
To millioner et hundrede.
To millioner to hundrede.
2,5 millioner.
2,7 millioner.
- Skal vi byde tre? - Tre millioner.
Hun byder nu. 3,4.
3,6 millioner.
3,6 millioner er budt.
3,8.
3,9.
Vi er på fire. Det er vores loft.
4,3. Vi er over vores loft.
4,5 millioner.
4,5?
Det er sidste chance. Billedet er hendes.
Man kan ikke vinde hver gang. Tillykke.
Hvad med at tage min fod?
- Det betyder: "Nød du det?" - Ja. Gjorde du ikke?
Tænk at "tag min fod" betyder at nyde et samleje.
Du trænger til at lære mere fransk.
- Roxy havde fået nok af ægteskab. - Der er din svigermor.
Men hun og Bertram fandt sammen.
I husker vel hinanden.
SKT. URSULA FONDET
Undertekst: SDI Media Group
[DANISH]